BUNRAKU
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam
Cu mult înainte de apusul umanității,
lupta era o componentă majoră a vieții.
Oriunde o creatură împărțea o bucată de pământ cu alta,
era doar o problemă de timp până la începerea luptei pentru resurse.
Omul nu era altfel, a arătat o fascinație perversă pentru violență.
Omul și civilizația au adus mai multe căi inovatoare în uciderea oamenilor,
decât orice funcție necesară supraviețuirii.
Erau mai multe moduri de a ucide un om decât de a face pâine.
Sau dragoste.
Asta a permis pe o scară destul de limitată
ca omul să treacă dincolo de imaginație cu capacitatea sa de a distruge viața,
cu o apăsare de buton.
Între crima necontrolată din stradă și escaladarea războiului de la granițe,
era totul doar o chestiune de timp.
Din cenușă s-a născut o nouă lume.
Națiunile supraviețuitoare au înțeles în cele din urmă că pofta de neoprit
a omului pentru distrugere trebuie stăpânită.
Abandonarea tuturor armelor de foc a fost impusă forțat
și dreptatea sabiei a cedat în fața armelor și armele au cedat în fața săbiilor.
Asta a condus autoritățile să ducă speranța națiunilor lor în vârful suliței.
Liderii știau că natura autodistructivă a omului
nu poate fi oprită niciodată.
Nu există destulă dragoste în această lume și nici bani destui,
ca să prevină ca acest cerc să se închidă din nou.
La momentul potrivit...
răul se va ridica.
În cazul nostru, personificat de un Țapinar.
Pe nume Nicola și ăsta e orașul său, tărâmul său.
Un loc uitat de Dumnezeu, acolo unde începe povestea noastră.
Și cum există multe căi de a ucide un om,
în mod egal sunt multe căi de a spune vechea poveste a luptei.
Doamnelor și domnilor,
bun venit la spectacolul ce este evenimentul principal de la miezul nopții.
Provocarea a început deja.
Într-o parte, în costum gri și pălărie roșie,
este Ucigașul nr. 2.
Reprezentând banda neînvinsă a lui Nicola,
împreună cu 20 de soldați ai Armatei Roșii.
Pe acoperiș, în salopete gri, banda din Liga Apărării Proletarilor.
De cealaltă parte, Amenințarea Armatei Obosite, conduși de Valentine,
sunt concurenții momentului.
Priviți admiratorilor,
pe bufonul care se autointitulează Ucigașul nr. 2.
Ai venit aici la dans, prietene?
Pentru că suntem aici să provocăm regimul lui Nicola în numele poporului.
20 de oameni sunt legea nescrisă a acestui pământ.
Așa că orice bandă din provincie are șansa de a-l provoca pe Țapinar
și să preia orașul.
Dar ca lider al celei mai mari bande,
Nicola a oferit un gest sportiv de scăpare,
trimițând un singur ucigaș să-i apere coroana.
Stai!
Poți arunca zarurile și să mori cu oamenii tăi
sau să accepți un pariu sigur și să revii să lucrezi pentru Nicola.
Toate asta vor fi uitate din partea bufonului.
Vrei să lucrez pentru un Țapinar?
Spune-mi Ucigaș și oferă-mi un număr.
Ce zici de Ucigașul nr. 1?
Ce ar trebui să facem cu ei?
Omorâți-i pe toți.
O altă bandă, o altă noapte, altă luptă.
Și când vântul va aduce o provocare adevărată,
cerută de cel mai puternic om din estul Atlanticului,
fiți siguri că dorința îi va fi îndeplinită.
Dar deși răufăcătorul nostru e provocat în mod constant de anumite cartiere,
e destul de improbabil ca ordinea lumii sale să fie zguduită din interior.
Pentru că o schimbare atât de dramatică să aibă loc,
e nevoie de o intervenție din afară.
O intervenție adusă de de un anumit mijloc de transport.
De multe ori, e vorba de un tren.
Destul de asemănător cu acesta.
Și așa cum e mereu cazul cu astfel de trenuri,
ar trebui să fie cel puțin un străin tăcut la bord.
Sau doi.
Dar pentru moment, fiți atenți la costumul roșu.
Plimbându-se prin tren cu încrederea unui asupritor.
Priviți oamenii în gri, stând lași pe locurile lor.
Priviți mare parte din oraș
plângând cu disperare după un erou.
Îmi amintești de cineva.
De un om bun.
Care are deasemenea o mână foarte iute.
Un prieten mi-a recomandat să vin aici.
Caut o partidă de cărți.
Cărți?
Nu mai suntem în Dodge City... fraiere.
Fără cărți aici.
Niciun joc de niciun fel.
- L-ai omorât. - Era un premiu pe capul său.
Aici nu sunt recompense, domnule.
Nu sunt jocuri, nu-s recompense...
Cât valorează un om singuratic?
Aș zice că merită cam o mie.
Asta înseamnă câte o sută de fiecare.
Ți-ai pierdut mințile.
Acum e vorba de 2000.
Împărțit la 9.
Asta nu-i în mărunțiș, nu-i așa?
Vineri noaptea, la ruletă rusească.
Dar te va costa o avere
ca să joci jocul ăsta.
Ce înseamnă o avere?
Chestia care te duce la capătul drumului, fiule.
Tocmai am văzut.
Yoshi.
Am împrumutat bani.
Sunt proprietarii orașului, dacă vor ceva...
atunci iau.
Spune-mi...
unde îi pot găsi?
A murit cineva?
Încă nu...
dar perspectivele par promițătoare.
Yoshi e aici la cererea unchiului tău.
Asta e dorința tatălui meu pe patul de moarte.
Acest "Dragon" e doar o piesă de aur.
Lasă-mă să te duc la piață.
Putem copia Medalionul.
Tatăl tău nu va observa diferența.
Un om de onoare,
știe calea cea bună.
Nu crezi?
Eu nu sunt ca tata.
Nu ești încă.
Nu rezolv problemele... prin violență.
Pentru mine... viața înseamnă...
perfecțiunea Jin.
Atunci n-ar fi trebuit să vii aici.
Intră costumele roșii.
Bună seara. Vă pot ajuta?
Din cele șapte coduri Bushido, Jin este cel mai dur pentru profesor.
Pentru că mila războinicului e o contradicție între termeni.
Dar Yoshi, poate în ciuda tatălui său, și-a făcut din Jin un scop.
Și scopul său e să facă un centru puternic, cel puțin, destul de puternic...
până acum.
Se știe că ești aici?
Deja am făcut donația pentru luna asta.
Am venit... pentru pește.
De ce nu te duci acum la bucătărie
și să ne tai câteva bucăți?
Haide. Du-te și taie!
Toată lumea tine la viață.
Dar unii țin mult mai mult la onoare, decât la viața lor.
Mai ales dacă se întâmplă ca acel om să fie japonez.
Yoshi, despre asta e vorba în Jin.
Ieși afară!
Au un birou în piața de carne.
Trebuie să vorbești cu Eddie.
Dacă lucrurile nu merg bine...
este un bar în Little Westworld.
Ai putea cumpăra câteva informații de acolo.
Lucrurile nu merg niciodată bine. Înainte merg rău și apoi și mai rău.
E una din multele lecții pe care vagabondul nostru tăcut a tot auzit-o
de când își poate aminti.
- Încotro, domnule? - La ruleta rusească.
Nu sunteți din oraș.
Nu-i așa?
Ține-ți capul pe umeri, fii cu ochii pe premiu.
Nu lăsa niciodată garda jos. Lumea e plină de astfel de oameni.
- Domnule, cauți să te distrezi? - Mereu.
- Unde crezi că te duci? - Caut o partidă de cărți.
Continuă să-l cauți.
Dacă îți joci cărțile cum trebuie, totdeauna trebuie să fii rapid la împărțit.
Retras, dar nu mai puțin viu.
Așa îi spunea ea în fiecare seară înainte de culcare.
Și el o ascultă în timp ce ea cânta un cântec de leagăn.
Pot să te ajut?
Ce e în spatele ușii?
- Te va costa. - Cât?
- 50.000. - Cash?
Ai altceva de valoarea asta? Animale de casă, droguri.
Ce?
- Viața mea. - Nu e bună.
Asta e un joc personal al Ucigașului. Nu se fac excepții de la regulă.
Este aici în seara asta?
Vinerea.
În fiecare vineri.
N-a ratat niciun joc de 10 ani.
Votați pentru General. Sfârșitul corupției. Să terminăm cu crima.
Haide, haide. Să mergem.
Mulțumesc foarte mult pentru susținerea voastră continuă.
Semnează.
Până acum, e bine.
Vălurile timpului sunt calea corectă.
Sau așa părea.
În est, în pădure...
printre peșteri, roci, căderi de apă,
tabără... o pensiune, între tărâmuri...
costume roșii și ucigași, se află mai multe necazuri.
Dragonul le va afla,
pentru că jocul abia a început.
E Eddie. Spune că e urgent.
Numărul 2, sunt Eddie.
E o zi frumoasă, Eddie, păsările ciripesc.
E un tip ciudat aici, domnule. Un oriental.
Păsările, Eddie... ciripesc.
A spus că vrea să facă un schimb.
- Pentru ce? - Exact.
Am avut un incident seara trecută.
Unii dintre băieții noștri au fost bătuți destul de rău la restaurantul japonez.
Arată ca un japonez?
Arată suspect.
Un peștișor.
Nu credeți că e ciudat, dle?
- Ciudat? - Da.
Câinii cântăreți sunt ciudați, Eddie.
Un străin oriental care îți bate oamenii nu e ciudat.
În cel mai rău caz, e o problemă curioasă.
- Problema ta. - Da, da.
Grozav.
Eddie, dacă mă mai întrerupi din nou,
o să vezi lama cuțitului meu.
Bineînțeles, fără exagerare.
Bineînțeles, domnule.
- Eddie. - Yoshi.
Yoshi... vino.
Stai aici.
- Ce e asta? - Doar o precauție.
Am avut câțiva mercenari ce au venit în oraș în ultima vreme.
Orice mărunt cetățean crede că poate veni și să preia țara.
A trebuit să răspundem la 5 provocări numai în ultimele două luni.
Acum până și muncitorii aiuresc că pot câștiga.
Aproape la fel ca japonezii secolului XVI.
- Aproape. - Exact.
Niște amărâți de asasini lași.
Care e povestea ta, Yoshi?
Cine te-a trimis?
Yakuza din Tokyo?
Sunt un țăran.
Familia mea plătește mulți bani
pentru...
un dragon.
Ascultă, nu caut să mă bat.
Dă-o oamenilor tăi. Dacă vreunul o identifică,
poți face mulți bani.
Ești un personaj interesant, Yoshi.
Data viitoare, fii puțin mai atent. Plănuiește dinainte.
Evită necazurile ce nu-s necesare și cel mai important...
stai departe de restaurantele japoneze.
Un țăran, da?
Yoshi, Yoshi, Yoshi.
Ești bun. Dar nu mă poți învinge cu un băț.
Îți ofer...
o ultimă șansă.
CĂLĂREȚUL FĂRĂ CAL.
Se caută pianist.
Sake e cald.
Dă-mi un whisky.
- De care? - De oricare.
- Cat costă? - 55.
- Un pahar? - Ai spus de oricare.
Mulțumesc... foarte mult.
Oamenii au nevoie de un hobby. Al meu e ilustrația în relief.
Ce-s astea?
- E pentru copii. - Nu.
E pentru oamenii cu imaginație.
E mitul lui Arachnidis.
În tinerețea sa, Arachnidis a căzut într-o grotă și a fost mușcat de arahnid.
Arahnid e un păianjen.
Pe măsură ce a crescut,
Arachnidis și-a dat seama că mușcătura i-a dat puteri speciale.
Păianjenii nu au puteri speciale.
Merg pe pereți.
- Amuzant. - Nu.
Arachnidis și-a folosit noile puteri căpătate
împotriva celor mai puternici dușmani.
Și-a dat seama că noua sa putere îi dă responsabilitatea
de a lupta pentru ceva mai bun...
libertatea celor slabi.
Deci povestea e despre responsabilitatea personală.
Acolo se termină.
De ce nu-ți bei paharul?
Adevărul e că n-am venit aici doar pentru whisky.
Am avut sentimentul că vei spune asta.
Caut niște informații.
Despre un tip, pe nume Nicola.
Succes, prietene.
Ai sosit la timp.
- M-am gândit să mă opresc pentru un pahar. - E din partea casei.
- Cine ești? - Un prieten sau așa ceva.
- Depinde cine îl caută. - Eu îl caut.
Poate că ar trebui să-l cauți în altă parte.
Te gândești la ceva?
La suma de 48.000, ca să fiu mai precis.
S-ar putea ca asta să fie seara ta norocoasă,
pentru că acest domn de treabă, caută să cumpere ceva informații
despre un tip pe nume Nicola.
Crezi că l-ai putea ajuta?
- Îl cunoști pe acest om? - Și dacă îl cunosc?
Trebuie să-l găsesc.
Am nevoie de un împrumut.
Ți-i dau înapoi în 2 zile, cu dobândă.
După asta...
o să văd ce pot face.
- Mie ce-mi iese la asta? - Profitul.
Și puterea mea esențială a deprinderilor de negociator.
O să-mi spui ce înseamnă asta sau o să mă lași să ghicesc?
Înseamnă că ești un mincinos...
și un trișor.
Și nu înțeleg de ce am nevoie de tine ca să negociezi în locul meu.
Dacă vreți să vă bateți, faceți-o afară.
Un profesor bun, nu se forțează niciodată cu un unul nepregătit.
În schimb, deschide ușa
și așteaptă ca ploaia să-l împingă în îmbrățișarea sa caldă.
Bravo!
Bravisimo!
Îmi cer scuze.
A zis că o să-i spună lui Nicola că am încercat s-o violez.
Mă cunoști, am petrecut timpul...
I-am găsit în spate făcându-și de cap cu doamnele.
- Ce v-am spus? - O știi cum e.
Lasă-i în pace, nebun degenerat.
Nu mă vrei. Nu-mi spui tu ce să fac.
Duceți-o în tabără.
Spălați-o...
și pregătiți-o.
Nu ești decât un câine.
Micuțul pudel al lui Nicola.
Ți se apropie vremea.
Și îți promit că voi fi acolo când în cele din urmă vei da colțul.
Cu ei cum rămâne?
Nu e vina lor pentru prostul gust la femei.
Dar...
cineva trebuie să-și asume răspunderea pentru acest fiasco.
Aranjează-ți părul.
Un suflet curat e ca apa pură.
Și apa pură nu are nuanțe sau culoare.
Ea doar reflectă ce este deasupra ei.
Noroiul, vântul și sarea care îi dau personalitate.
Nu înțelegi. E un diavol în mine și vrea să iasă.
Viața e dură, dar tu...
ți-ai făcut bine, scumpo.
De ce te-ai izgonit?
Aș fi putut fi o doamnă cuviincioasă. Aș fi putut fi femeia cuiva.
În schimb, am ales să fiu târfa cuiva.
Ar putea merge.
Îi vom spune "Demolatorii bandelor. "
Un cowboy într-o lume fără arme și un samurai fără sabie
s-au unit pentru a înfrânge un rău comun.
Care-i problema?
Nu vreți să fiți tigri de hârtie, nu?
Amândoi ați eșuat în înțelegerea elementelor simbolice
ale binelui contra răului
amplificat până la imboldul celei mai...
vechi dintre dorințele umane.
Care înseamnă?
Să fii cel mai puternic nemernic de pe fața planetei.
Nu există asta ceva, barmane.
Întotdeauna e cineva mai puternic decât tine.
Asta e o replică foarte deșteaptă...
venind de la o minte foarte tânără.
Vorbeam metaforic.
Oamenii au nevoie ca cineva să aibe grijă de ei.
Un erou nu e întotdeauna cel mai puternic om,
câteodată e tipul care arată calea.
Câteodată e doar tipul care servește băuturile.
Odată credeam asta și aproape m-a costat viața.
Ce s-a întâmplat?
Am ales lupta cu cineva mai puternic.
Ești încă în viață.
I-a fost milă de mine
în acele circumstanțe.
Am ajuns de la viu și bătăuș la viu și neputincios.
- Asta mi-a dat o mare lecție. - Grozavă lecție.
Iubit și înfrânt.
Dragostea e temporară.
Speranță... e eternă.
Nu e nicio speranță.
Totul e un cerc.
Viața nu înseamnă numai bătaie.
Haide, știi că nu e adevărat.
Pot s-o văd în ochii tăi.
Deci...
cred că suntem împreună.
Nu-ți pot împrumuta banii.
Îmi pare rău.
Sunt vremuri ciudate ca să ai încredere într-un străin.
Dar lasă-mă să te avertizez.
Dacă îmi ieși în cale înainte de a termina ce am venit aici să fac...
E valabil și pentru tine.
Trăiește la țară.
Dușmanii sunt cei 9 Ucigași ai unui clan străvechi.
Ucigași?
Când a ajuns Nicola la putere,
a condus un mic grup format doar din 9 oameni.
Și au devenit cunoscuți ca Ucigașii.
Indiferent cât de mare a crescut Nicola,
indiferent cât de puternic a devenit,
continuă mereu să păstreze 9 Ucigași în jurul său.
Când vreunul moare sau se retrage, Nicola îl aduce pe nr. 10 în locul său.
Dacă vor să avanseze în ierarhie, se luptă între ei
precum câinii de pază turbați.
Ei formează cercul său închis. E o forță de elită.
Tipii ăștia sunt mereu cu el în conacul său.
Și restul? Costumele roșii?
Au o tabără mai mare unde fac și pregătirea.
Se zvonește că are propria sa mică armată acolo.
Unde-i locul ăsta?
La est, în pădure.
Treci peste munți, printre grote,
stânci și cascade...
nimeni nu știe exact.
Cei care îi aparțin, nu vorbesc niciodată.
Și cei pe care nu-i cunoști,
ar fi bine să mă crezi și să nu-i întrebi.
Și peste toate, nimeni nu știe cum arată.
Nu și-a arătat niciodată fața în public.
Nu te-ai apropiat niciodată?
Oamenii de aici îl cunosc numai după costumație.
Ce costumație?
O pelerină neagră lungă și o pălărie maro cu boruri.
Îngerul morții.
E simbolic pentru unii...
foarte real pentru alții.
- E aici domnule. - Trimite-o înăuntru.
Uite ce frumoasă ești.
Îmi amintesc ziua în care am pus pentru prima oară ochii pe tine.
Îți amintești ziua aia?
Cineva ar putea spune... că a fost marele tău entuziasm.
Dar ocazia de a scăpa dintr-o viață mediocră...
din cauza mea.
De 10 ani nu ești privită decât ca premiul de valoare al lui Nicola.
Și totuși, am stat lângă tine, în ciuda celorlalte târfe.
Și am fost fermecat cel mai mult de zâmbetul tău.
Ca și cum ai fi posedat adevărul suprem despre viață,
adevăr împărtășit doar de cel mai puternic om
și de cea mai frumoasă femeie.
Îți poți imagina asta?
De ce arăți atât de jalnic în ultima vreme?
Chiar în momentul în care voi fi oprit de tine,
atunci îmi voi aminti că ești totuși o târfă.
E momentul ca lumea să înțeleagă...
că ești mult mai mult decât o târfă pentru mine.
Dacă aș fi vrut să fiu așa, aș fi rămas unde m-ai găsit.
Nu întineresc, Alexandra.
Un bărbat la vârsta mea, în poziția mea,
începe să se gândească la ce va lăsa în urmă.
Monumente funerare în cinstea ta.
Nu.
După 10 ani, o femeie ca tine în viață, poate fi călcâiul lui Ahile pentru mine.
Mă gândeam că nimic nu a fost lăsat pentru a fi luat...
cum e relația noastră îndrăzneață.
Din cele spuse, nu e nimic ce nu poate fi dovedit.
Fă-o.
Niciun snop de bucurie nu merită atâta durere.
Ce vrei de la mine?
Vreau să te iubesc ca femeie liberă.
Sunt oameni ce vor să mă prindă în fiecare colț.
Și tu ești femeia mea.
Ești cel mai puternic om din estul Atlanticului.
De ce ești îngrijorat?
Știi, odată am ucis un om... după un duel
și cu ultima răsuflare mi-a spus ceva
ce n-am uitat niciodată.
"Mereu există un om mai puternic decât tine".
- De ce îți acoperi ochii? - Din cauza orientalilor, dle.
- N-o să spui nimănui. - Ar fi bine să nu ajung acolo, dle.
Înțeleg.
Sunt sigur că ai făcut tot posibilul.
- E o petrecere privată. - Nimeni...
... nu se pune cu ascuțișul.
I-a intrat ceva în ochi.
Domnule, șeful poliției e aici.
Nu aici. Se uită toți la noi.
Nenorociții ăștia de orientali ninja umblă prin oraș
și-mi omoară oamenii.
Nu știu dacă sunt aici să-l vadă pe Nicola sau care e povestea,
dar date fiind crimele și activitatea din trecut,
va trebui să aflu singur.
Auzi asta?
Ce?
Mă cheamă patul.
- Ai o doamnă în casă? - Nu mai am.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Singuri...
capitaliști, străini tovarăși de pat.
Și-a găsit un furnizor mai bun.
Ai decis ce o să faci?
N-am vrut să vin aici.
Tata a vrut.
A insistat.
Și a trebuit să-i îndeplinesc dorința.
De ce?
Tata e un om grozav.
De ce te-ar trimite într-o misiune atât de periculoasă de urmat?
Tu ești orientalul cunoscut ca Yoshi?
Domnule, tocmai ați atacat 4 polițiști.
Eu sunt.
Noul nostru prieten e în închisoare.
Probabil că e torturat chiar acum.
M-am gândit că poate ai vrea să știi.
Ai mașină?
Nu... privi... în jos.
Rămâi cu capul limpede și cu ochii pe premiu.
E un moment al căderii.
Și un moment în care să te ridici.
La mulți ani, nemernicule!
- Stai, stai! - La o parte!
A cerut cineva o mașină cu care să fugă?
Yoshi.
L-au drogat. Nu e atât de rău pe cât pare.
Cum vă vom putea răsplăti?
Întreabă-l pe el, eu doar conduc mașina.
Mulțumesc pentru că ai condus.
Mulțumesc.
Ascultă... fetițo.
E doar un împrumut.
De ce nu aștepți să se trezească?
Nu ne dezonora, Momoko.
Nu am încredere în el.
Omul ăsta ți-a salvat varul.
Momoko!
Nu caut multă plăcere...
dar o am...
în micile vizite ocazionale ale Alexandrei.
Nu mai sunt distracții valoroase în viața mea.
Un restaurant amărât ce-mi place în tot acest oraș uitat de Dumnezeu.
Mă distrează o partidă de cărți.
Nu-s prea multe distracții pentru un om care are totul.
Nu mai pot ieși din nou să mănânc cu poftă,
să joc o partidă de cărți în propriul club...
o dată pe săptămână.
Unde-i bucuria în existența mea?
Când te-am făcut responsabil pentru oamenii mei
n-a fost un contract pe viață.
Cei responsabili au fost pedepsiți, dle.
Nu face asta.
Nu în fața doamnei.
Noua noastră problemă e asociată cu restaurantul dvs. preferat, dle.
A reieșit că proprietarul are un văr.
Și?
Oamenii ăștia au încercat să-l atace,
apoi egoistul a încercat să mă atace pe mine așa încât cred că e din Yakuza.
Și?
A fost destul de rău, așa că i-am spus șefului poliției de el și l-au închis.
Și?
Un tip a spart închisoarea noaptea trecută
i-a bătut pe paznici și l-a eliberat.
Și?
Japonezii au închis restaurantul, dle.
Domnule...
în legătură cu jocul de deseară...
Succes.
De obicei nu lăsăm străinii la acest joc.
Dar l-ai făcut pe șef foarte curios.
Șeful?
Asistentul meu va juca pentru mine, dacă nu te superi.
Jucăm poker.
Vreo întrebare?
Să jucăm.
5.000 pariul.
De ce nu ne prezentăm?
Nu vrem ca noul nostru prieten să creadă că suntem nepoliticoși.
Primarul. Încântat să te cunosc.
Șeful poliției.
Boris.
Sunt șeful sindicatului muncitorilor.
Ce gașcă impresionantă adunată în jurul mesei de joc!
Lucrurile trebuie să fie grozave în acest oraș.
Sunt.
De unde privesc eu, știi cine sunt?
Nicola Țapinarul.
Cel mai puternic om din Atlanticul de est.
N-ai pierdut niciodată un joc sau un duel.
Așa e.
- Trei. - Două.
Tu cine ești?
Sunt în trecere.
- Trei. - Două.
Chintă de caro cu dame.
Plusez 5.000.
Ful de popi.
Poftim cei 5.000 ai tăi.
Joci un joc dur, dle Trecător.
- Ești sigur că vrei să faci asta? - Tocmai am făcut-o.
- Joci cu toate cărțile. - Chiar așa.
Mă arunc.
Bine, să aruncăm o privire.
Bineînțeles.
Nu trebuie să fii agresiv.
Nu te superi dacă-ți sufleci mâinile, nu-i așa?
Doar un zâmbet.
De acum încolo, asigură-te că-ți ții mâinile pe masă.
Cred că ar fi bine să plec.
Da. Și eu.
Ești gata să plătești?
Cred că-mi placi, dle Trecător.
N-am mai pierdut un joc de cărți din era glaciară.
Dar din nou, nici nu m-am distrat așa mult.
Sunt pe față toate răspunsurile.
Poftim.
Nu voi plăti până nu ne vom întâlni față în față.
- Va fi o provocare, nu crezi? - Spune-i cum vrei.
Unde?
În piață... mâine... la miezul nopții.
Destul!
Lăsați-l să plece liniștit.
Te voi aștepta.
Stai.
Acum 100 de ani, străbunicul meu a venit aici să lupte în război.
A murit într-una din cele mai dure bătălii.
Și clanul său a primit...
un medalion.
Medalionul cu un dragon de aur,
trecut din generație în generație,
i-a fost luat.
Tata și cu mine am concediat acum câteva săptămâni,
pe unul din oamenii lui Nicola din restaurantul nostru.
Un tip mare cu o mustață mare.
Se întâmplă să fi văzut pe cineva
purtând medalionul, nu-i așa?
Mă îndoiesc.
- Minți. - Momoko!
Ar trebui să o înveți să gătească.
Medalionul ăsta...
ce e atât de special la el?
Nu ai înțelege.
Cred că nu.
Îți spun, e ceva în aer.
Cu cele două personaje prin preajmă, oamenii mei mor... rapid.
Lasă-mă să repet.
Oameni ca noi, nr. 2,
pentru ce luptăm?
E ceva în aer care ne otrăvește și murim.
De asta refuz să respir, chiar dacă e vorba doar de o fracțiune de secundă.
- Taci. - O să te întâlnești cu el. E ridicol.
Grăbește operațiunea.
Numărul 4 te va urmări îndeaproape.
Vrem să știm cine e.
Poți să-l aduci în bucăți din partea mea, dar...
în viață.
Așa o să facem.
Yoshi.
Rămâi înăuntru.
Te pot ajuta.
Mă poți ajuta mai mult rămânând în siguranță.
Cunosc orașul ăsta pe de rost.
Ia-o...
mi-ai ruinat afacerea... casa...
Trebuie să ne ascundem aici precum câinii rătăciți.
Săptămâna trecută aproape ai fost ucis.
Nu-i destul?
Sau nu te vei opri până Momoko nu-ți va călca pe urme?
Am o obligație.
Nu-i datorezi nimic omului ăla...
e un străin.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Unde ți-e mândria, onoarea?
ONOAREA?
Rămâi aici încă o zi...
și va muri cineva.
Tatăl tău, nu te-a trimis aici
pentru medalion.
Te-a trimis aici
să devii bărbat. La fel ca el.
Și calea sa... deși glorioasă...
nu duce decât la distrugere!
Scoate-ți pălăria.
Mână nepotrivită, sincronizare proastă.
Haide amice, despre asta e vorba.
Folosește-ți pumnii și rămâi în viață.
Dar uită-te la cărți, uriașule. Nu e nimeni atât de bun.
Cine e nemernicul acum?
Domnule!
Nicola mi-a cerut să te informez că dacă într-adevăr vrei să învingi casa,
mai întâi trebuie să învingi sorții.
Prima picătură de sânge schimbă totul.
Ducând o intenție de netăgăduit,
mereu e o aducere aminte dureroasă că soluțiile violente nu se pot realiza
fără a pune ca miză viața cuiva.
Unde e?
A plecat. Ascultă-mă, acționează de cuviință.
Stai de-o parte!
Lui Nicola îi place restaurantul tău, bătrâne.
Îi plac peștii ăia.
Dar eu... sunt vegetarian.
Unde e Yoshi?
Tată!
Ca un copac bătrân
care nu mai înflorește,
viața mi-a fost fericită
ducând un singur fruct...
Fără mușcături.
O să lăsăm astea pentru mai târziu.
Toată teoria Jin Sing
mi-a dat o idee tare.
Încă o dată.
Vrei să știi de ce a durat atât?
Nu chiar.
E timpul să plecăm, Yoshi.
Trage pe dreapta.
Ce tot spui? Sunt chiar în spatele nostru.
Singura persoană care merge în mașina asta se oprește într-un felinar.
Niciodată nu subestima puterea acestei mașini.
Deci?
Impresionant?
Joaca s-a terminat, copii.
Ușurel.
E timpul să confruntați Ucigașii.
E timpul să acționați ca bărbați.
Succes campionilor.
- Pe care îl vrei? - Îl iau pe cel cu sabia.
Unchiul tău și Momoko mai sunt la hotel?
Doamne!
Momoko! Unchiule!
Unchiul... e mort.
Momoko... a dispărut.
Nu asta e calea.
Au fost mulți morți.
Asta... e singura cale.
Îl ai pe vărul tău acum.
Și nu putem ucide ce nu putem găsi.
Noi?
Cred că e momentul domnilor...
să-l întâlniți pe General.
Pregătește-o pentru mine.
Nu-ți fie teamă.
Poate merge ca o sculă...
poate vorbi ca o sculă
și să arate ca o sculă.
Dar din câte am auzit, totul e o compensare.
Așa te vreau!
Ne vedem mâine, iubire.
Am un comision rapid să dobor un singuratic numit "mesagerul morții. "
Moartea... nu are mesageri.
Își dă mesajele singură.
Trebuie să obții mai mult din înfățișarea ta și să ai de-a face cu ea personal.
Cred că asta sună mai bine în japoneză.
Numerele 4 și 7 sunt morți, dle.
N-am putut dormi în noaptea asta.
Străinul a avut dreptate,
n-are fi trebuit să risc și să aleg un puturos gras nepotrivit.
Te referi la jocul de cărți.
Știu ce gândești.
Crezi că îi vei opri în tabără.
Ai venit după ea și după mine.
Oprește-te acolo.
Nu asta vrei?
Nu știu dacă încerci să mă aperi
sau să mă înlocuiești... nr. 2.
- Niciodată nu voi... - Niciodată ce?
E vorba de a conduce spectacolul acum. Singura diferență e...
că riscul e asupra mea.
Ce spui?
Vrei să lupți pentru titlu?
N-am ajuns să fiu cine sunt ascunzându-mă.
Costumul e doar o formă pentru a-mi extinde legea.
Costumele nu îmbătrânesc niciodată, oamenii o fac.
O parte din mine speră ca ei să treacă prin tabără
și să vă omoare pe toți.
Și nu mai au cu cine să se lupte, decât cu mine.
Și dacă mor,
va fi așa cum am crezut mereu că va fi...
în luptă.
Sunt atât de îngropat în viață.
- Nu vor trece de tabără. - Vom vedea.
Altfel, rămâi cu mine.
- Cat mai avem? - Vreo două ore.
Încă nu mi-ai spus de ce ești aici.
- N-am venit să caut un colier. - Medalion.
Un medalion.
Unii oameni mor din cauza culorii steagului.
Alții mor din cauza unei linii pe hartă,
unii mor pentru un colier...
alții mor să se răzbune.
Dar libertatea...
asta-i o idee ce se poate vinde oamenilor.
Se autointitulează "Liga de apărare a proletarilor. "
Cine sunt?
Deținători de afaceri sătui să fie exploatați,
tați furioși îngrijorați pentru fiicele lor,
bărbați și femei frustrați de incompetența legii.
Vin de peste tot și se antrenează aici în secret.
Și în sfârșit sunt gata de luptă.
Ne trebuie doar informații despre arme.
Nicola are 120 de oameni acolo.
Și asta e mult chiar și pentru voi.
E un singur om și va fi mult mai ușor să ieși din... circul ăsta numit oraș.
- Cum rămâne cu verișoara mea? - La fel și pentru ea.
Cum rămâne cu ei?
Ce e cu ei?
Pe moment, ei sunt singura ta șansă pentru un nou început.
Excelentă coordonare în timp.
E ceea ce vrea fiecare mare conducător militar.
Un sens al timpului.
Generalul e singurul care știe trecerea secretă spre tabăra printre stânci.
Dar și-a dat seama că va trebui să aștepte momentul potrivit.
Asta trebuie să facem?
Nu conduc armata asta de clovni către Grim Spintecătorul.
Deja s-au decis. Trebuie să te decizi și tu.
Pleacă și s-ar putea să nu-l găsești niciodată.
Familia mea e în mâinile lor.
Mi-au ucis unchiul și mi-au luat verișoara.
Și omul care îi conduce, trebuie să aibă ceva de-al tău.
Putem termina asta.
Distrugătorii de bande, nu?
Bine, antrenează-i.
Oprește-te.
Nu vrei să trăiești?
Prefer să mor.
Să-i dăm o pauză.
Vulturi.
Asta ar fi trebuit să facem cu toții.
Ieși afară!
Momoka.
Alexandra.
Alexandra!
- Vere... - Ești bine?
Acum ai 100 de oameni care te susțin.
Continuă să aștepte. În cele din urmă va trebui să cobor.
Mereu am vrut să cumpăr partea mea.
- Ce mai târg. - Da.
E o cascadă la capătul drumului asta.
Nu ai cum s-o ratezi... du-te până acolo.
Va fi mândru de tine, știi?
Eram un copil când era pe aici dar...
a fost o legendă pe aici.
Tot mai vrei să fii ucis pentru un colier?
Răzbunarea înseamnă stil.
Din considerente practice, nu se cunoaște nimeni care să se fi întors din morți
după ce a fost răzbunat de justiție.
Cu toate astea, omul se poate lupta chiar dacă nu-i în natura sa.
Ochi pentru ochi, dinte pentru dinte, mergi până la cap, fac un echilibru dramatic...
mai bun decât, "întoarce și celălalt obraz. "
Și au urcat să-și întâlnească destinul.
Pas cu pas, piatră cu piatră.
4 au murit, au mai rămas 6,
pentru ca Nicola și Ucigașii săi să nu mai fie.
E al meu.
Am crezut că o să-ți iei propriul sushi din fund.
E foarte optimist din partea ta...
să-ți faci griji pentru mustață când ești pe cale să-ți pierzi capul.
Am așteptat mult.
Cine ești?
Un fiu.
Un prieten, un frate, contează?
Contează dacă mori.
Dar dacă trăiești și nu-mi spui, atunci, dacă mă înjunghii în spate,
nu prea e mare răzbunare, nu-i așa fiule?
Spre deosebire de tine, eu n-am înjunghiat pe nimeni în spate.
Dacă vrei să omori un om ca mine fiule, ar fi bine să mă înjunghii în spate.
E o șmecherie.
Oamenii de onoare... mor greu.
Dacă mor.
Oamenii ca mine supraviețuiesc, suntem cuceritori.
Oamenii ca mine înțeleg că lupta n-are legătură cu cine are dreptate
ci cu cine rămâne în viață.
Vezi mâinile astea?
Mâinile astea au luat viața a sute de oameni.
Ochii ăștia au văzut ultima răsuflare ieșind din sute de piepturi
și picioarele astea au stat peste o sută de nebuni care au crezut că mă vor ucide.
Dar inima mea bate încă, așteptând
o zi în care vei ajunge să mă cunoști.
Am crezut că ești diferit.
Că ești special.
În fond, ai învins sorții... de două ori.
Dar iată-te, sângerând pe podeaua mea ca toți ceilalți.
Un alt nebun în căutarea premiului înainte de răsărit.
Acum o să-mi spui cine ești sau va trebui să te bat?
Simți mirosul?
Vrei să știi adevărul, fiule?
E vorba de ziua de mâine.
Când soarele răsare...
Miroși aerul?
Și îți dai seama că viața se duce...
nu e niciun judecător.
Aerul e subțire când mori.
Vrei onoare, iți dau decepție.
Vrei dreptate, îți dau durere.
Vrei plăcere, o să-ți dau moartea.
Yoshi, nu!
Am încercat să-ți dau o lecție. N-ai învățat nimic.
O să-mi fie dor de tine, fiule.
Ultima șansă.
Cine ești?
Cineva mi-a spus odată,
"Mereu e cineva mai puternic decât tine. "
Problema e...
unde e persoana...
pe care o dorești cel mai mult?
Omul care ți-a spus asta...
a fost tatăl meu.
Ești sigură de asta?
Hai să încercăm ceva nou împreună.
Un bar,
care vinde și sushi și sake.
Știi, ai fi putut fi primar. Ai fi putut fi șeful poliției.
Cine, eu?
Nu fiule, eu servesc băuturile.
Mereu am servit băuturile.
M-am luptat să continui să servesc băuturi ca om liber.
Nu ca să țin o armă tot restul vieții.
Vezi, asta-i problema.
Deci totul e un cerc.
Da, dar pentru fiecare ticălos de acolo, e un om ca tine.
Și ca tine.
E un echilibru.
Domnilor...
succes în călătoriile voastre.
Ce e?
Ce o să faci?
Sunt produsul unei generații terminate.
Nu pot nici măcar să văd ușa apusului tatălui meu, l-aș ofensa.
Mâine...
e o nouă zi.
Până data viitoare.
Mâine e o zi nouă.
Soarele va răsări și va apune din nou
în acest cerc nesfârșit al vieții și al posesiei.
Traducerea și adaptarea: Dorula/SubTeam
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro